Kuluneen sanonnan mukaan auto pitää valita tarpeen ja käyttötarkoituksen mukaan. Autot kuitenkin tuntuvat muistuttavan merkistä ja mallista riippumatta yhä enemmän toisiaan, joten juuri itselleen sopivaa ja persoonallista autoa on yhä vaikeampi löytää.
Hyundain muutamat viimeaikaiset tuotteet ovat iloisia poikkeuksia tähän sääntöön. Ne tuntuvat tekevän yhden asian hyvin, samalla kun hyväksyvät kupruja toisilla osa-alueilla: Esimerkiksi IONIQ 6:n on selvästi tehty mahdollisimman energiatehokasta matkantekoa varten, samalla kun autosta on tullut pitkä ja tietyt käytettävyysasiat ovat kärsineet. Aivan äskettäin esitelty, joskaan ei vielä koeajettavissa oleva Hyundai Inster on puolestaan ennen kaikkea pieni ja tilatehokas ja edukas.
N, eli nopea, hauska, tehokas, leikkisä
IONIQ 5 N on malliesimerkki samasta filosofiasta. Auto on tasan yhteen tarkoitukseen luotu: äärimmäisen nopeaan, tarkkaan ja myös hauskaan sähköiseen ajamiseen. Vitosen moottoreiden yhteisteho on parhaimmillaan 478 kW, jolloin kiihdytys nollasta sataselle tapahtuu melko ripeästi, 3,4 sekunnissa.
Tehokas ja nopeasti kiihtyvä sähköauto tai vaikkapa kaiuttimista työnnettävät moottoriäänet eivät sinänsä ole mitään uutta. Mielenkiintoista on kuitenkin se pieteetti, jolla 5 N:n tehokasta bensa-autoa jäljittävä ajokokemus on kehitetty: Moottoriäänivalikoimaa on, ja aivan erityisesti auton ratin takaa löytyvillä vaihdevivuilla voidaan ohjata virtuaalivaihteistoa. Auto todella “vaihdetta” vaihdettaessa nykäisee hieman, huudattaa moottoria ja vieläpä näyttää kierroslukumittarin lukeman sekä näytöillä että tuulilasiin heijastettuna. Huomaan jopa vaistomaisesti nostavani jalkaa kaasulta vaihteenvaihdon ajaksi. Mitään oikeaa moottoria tai vaihdelaatikkoa ei näillä kierrosluvuilla ole autoon pultattu, mutta ajon hauskuutta tämä leikki ei vähennä lainkaan.
![](https://oikosulkublogi.fi/wp-content/uploads/2024/07/hyundai-ioniq-5-n-0624-4-2000x1334.jpg)
Softalla voidaan myös esimerkiksi muokata auton vetotapaa: tehonjaon painotus etu- ja taka-akselin välillä on säädettävissä kojelaudasta, eli nelikosta tulee niin haluttaessa takavetoinen. Tämä toisaalta vähentää auton kokonaistehoa, kun keulamoottoria säädetään pienemmälle.
IONIQ 5 N:ään oon koodattu myös melkoinen valikoima erilaisia vipuja ajotilan hallinnalle. Vaatinee sekä laajaa paneutumista, että useita kierroksia moottoriradalla, että niihin kaikkiin pääsee aidosti uimaan sisälle.
Vitos-ännässä on myös hyödynnetty aiempaa laajemmin sähkömoottorien regenerointiominaisuutta osana jarrutusta. Valmistaja kertoo jarrutuskiihtyvyyden pelkästään moottoreilla olevan jopa 0,6 G:tä. Näin jarrujen lämmöt pysyvät paremmin hallussa, mutta akustojen lämmönhallinnan pitää olla kunnossa. Tämä onkin tarpeen, sillä auto on edelleen paitsi tehokas, myös painava, noin 2200 kiloa.
Muiden tuoreiden IONIQ-autojen tapaan myös 5 N:ssä on sähkövoimatekniikka kunnossa. Auto lataa 800 voltin jännitteellä, ainakin 240 kilowatin teholla. Nykyään onneksi tehokkaita 800 voltin latureitakin on maassamme laajasti. Myös entuudestaan tuttu 3,6 kilowatin vaihtovirran ulosotto löytyy.
Sopinee myös arkiajoihin
Auto kulutti lyhyellä koeajolla 24.5 kWh satasella, mikä on yhtäaikaisesti sekä melko suuri mutta myös merkityksetön lukema. IONIQ 5 N:ää ei osteta kulutuslukemat edellä.
Moni kuski käyttänee 5 N:ää kuitenkin arkiajoissaan. Tätä ajatellen auton sisämitat eivät ole muuttuneet, eli esimerkiksi takapenkillä on edelleen juhlallisesti tilaa matkustajille. Etupenkkien keskikonsoli on kuitenkin kuskin ja matkustajan välistä kiinteä ja suljettu.
![](https://oikosulkublogi.fi/wp-content/uploads/2024/07/hyundai-ioniq-5-n-0624-3.jpg)
![](https://oikosulkublogi.fi/wp-content/uploads/2024/07/hyundai-ioniq-5-n-0624-2-2000x1333.jpg)
Auton kääntösäde on kaupunkiajelua silmällä pitäen harmillisen suuri (kuusi metriä) ja auton penkeistä puuttuu urheiluautoille tyypilliseen tapaan tyyliin säädöt lähes kokonaan. Istuimet ovat jäykähköt ja kuppimaiset, mutta omalle rungolleni (180 cm, 84 kg) kuitenkin varsin mukavat.
Ja ehkä se kulutuskin ihan pikkuisen kiinnostaa arkiajossa. Autossa on 80 kilowattituntia käytössä olevaa energiavarastoa, joka koeajossa toteutuneella kulutuksella veisi autoa noin 330 kilometriä. Hyundai IONIQ 5 N:llä lienee mahdollista ajaa paljonkin taloudellisemmin, ainakin kesäkeleissä. Auton WLTP-luokiteltu toimintamatka on 448 kilometriä.
Onhan se hauska, mutta…
IONIQ 5:n leikkisä “vaihdelaatikko”, monet eri ajosäädöt ja erilaiset moottorinäänet ovat toki hauskoja, ainakin päivän, parin mittaisella koeajolla. Mutta jaksaisinko niiden kanssa puljaamista tämän pidempään? Tuskinpa. Onneksi autoa voi ajaa hyvällä menestyksellä myös tavallisena, joskin hyvin suorituskykyisenä sähköautona.
![](https://oikosulkublogi.fi/wp-content/uploads/2024/07/hyundai-ioniq-5-n-0624-5-2000x1333.jpg)
![](https://oikosulkublogi.fi/wp-content/uploads/2024/07/hyundai-ioniq-5-n-0624-7-2000x1333.jpg)
IONIQ 5 N:n tehon ja kiihtyvyyden, kierroslukumittarien ja vaihdeläpsyttimien ei pidä antaa hämätä oleellista asiaa: IONIQ 5 N on ennen kaikkea mahtavan hyvin ajettava auto. Se muistuttaa Porsche Taycanista ja osaltaan myös BMW i4M50:stä, mutta sanoisin auton olevan vielä jäykempi, vielä tarkempi, vielä parempi. Samalla, jollain ihmeellisellä tavalla, auto on myös myös mukava ajettava. Jos vielä muutama vuosi sitten Hyundaita piti ajotuntumaltaan hieman tunnottomana, ikäänkuin japanilaisena, on ilo huomata että korealainen osaa myös tehdä tarkasti ajettavia autoja.
![](https://oikosulkublogi.fi/wp-content/uploads/2024/07/hyundai-ioniq5N-0724-3-2000x1333.jpg)
IONIQ 5 esiteltiin vuonna 2021, eli N-sarjalaisen pohjalla oleva perusmalli ei ole ihan tuore. Tuolloin auton muotoilu oli jotain uutta: retrohenkiset pikselimalliset ajovalot, terävät särmät pellityksissä ja ei-niin aerodynaaminen laatikkomuotoilu olivat pirteä poikkeus yleiseen automuotoiluun, mutta huomaan nyt 5 N:n osalta vieroksuvani levennettyjä pyöräkoteloita ja agressiivista keulamuotoilua. En haluaisi arkiajooni näin silmiinpistävää kiesiä. Omiin silmiin Bemarit ja Porschet ovat tyylikkäämpiä.
IONIQ 5 N:ää voi hyvin suositella kenelle tahansa, joka hakee erityisen suorituskykyistä ja ajettavaa sähköautoa. Sen efekteistä voi tykätä tai ne voi kytkeä pois päältä. Verrokkina kannattanee ajaa ainakin Kia EV6 GT ja BMW i4M50, jotka ovat karkeasti samaa hintaluokkaa tai hieman edukkaampia. Mukavan suorituskykyisiä autoja sinänsä saa edukkaammin moneltakin valmistajalta.
Teksti ja kuvat: Tuomas Sauliala
Myös Moottori kirjoitti 5 N:stä hyvän arvion, se kannattaa lukea.
Kirjoittaja on sähkötekniikan, viestinnän ja markkinoinnin ammattilainen, joka on kirjoittanut sähköautoista ja niiden latausjärjestelmistä sekä ajoneuvojen ohjelmistoista vuodesta 2013 alkaen.